Du har tio sekunder på dig. Beredd?
- Beredd. - Kör!
Tiden är ute.
- Bättre? - Fortfarande knappa 50% träff.
Med skarp ammunition hade du sprängt två, tre skott.
Det var aldrig så svårt med M-33:an.
Det här är ett helt nytt vapen.
Här behöver du inte kompensera för partikelavdrift.
Sikta bara rakt mot målet.
Och försök att slappna av. Det är svårt att sikta när man är spänd.
- Mår du bra? - Visst.
Du får snart in känslan. Nu kör vi 20 sekunder.
- Jag väntade mig flera dar i Warp. - Vi närmar oss en gasjätte. Klass 9.
- Så gick det med målskyttet. - Vi fortsätter imorgon.
Sonden är nu i övre atmosfären.
Kan vi ordna till signalen?
Det är mycket EM-störning. Den låter... underlig.
Intensiva magnetfält skapar ofta unika vågformer.
Vi lyssnar på dem.
Sirener!
Vi kallade dem så när vi var små och passerade en gasjätte.
Ibland fick jag mardrömmar av det.
Förutom att hålla Mayweather vaken vet jag inte vad vi uppnått.
- Ni har fyra gasjättar i ert system. - Ingen klass 9.
Den här är nog värd en närmare titt.
Jag ser märkliga kraftspår i den lägre atmosfären.
Och ett antal biospår.
Gå närmare med sonden.
Vi färdas snabbare än ljuset. Vi borde kunna bota snuva!
Var tacksam att era snuvor är milda.
Jag hade en patient med Kamaraazite-influensa.
Han nyste så häftigt att han nästan stötte upp sin tallkottkörtel.
Hur kan jag bli förkyld på ett helt slutet rymdskepp?
Du kan ha fått det från nåt verktyg, det kan ha lurat i en sluten lår.
- Jag öppnade en låda plasmakylare. - Den packades väl av nån snuvig.
I rymdhamnen, för fem månader sen?
Virus kan vara envisa, de kan vila i månader-
- och anpassa sig till sin miljö.
Det här bör dämpa symptomen, men den enda bot jag vet om är vila.
Nej, det får vänta.
Jag ska med ut och undersöka skeppet.
Du smittas inte i en rymddräkt. Försök dock att inte nysa i hjälmen.
Ja... jag ska försöka.
Kom in.
- Hoshi. - Har ni tid?
- Visst, vad gäller det? - Skeppet.
Vi vet inte vilka livsformer vi kan träffa på-
- och atmosfären är full av störningar.
Behövs det inte en översättare i gruppen?
De har Universella Translatorer och komlänk.
Språket på instrumentbrädor och luckor då? De kan behöva hjälp.
Vad är det du försöker säga?
Jag vet att jag inte varit ivrig att anmäla mig till sånt här förut.
Men jag vill ha sagt att jag är beredd.
Jag har nog hittat min rymdform.
Det betvivlade jag aldrig att du skulle göra.
Och du har perfekt tajmning. T'Pol bad just att få med dig i gruppen.
Skynda dig till hangaren innan de åker utan dig.
Jag trodde att du kände till dräkten.
Jag kollar bara nödsystemen ifall vi får en skrovläcka.
Får vi en läcka pressar trycket ihop dig till den här storleken.
Jag behöver dina språkkunskaper, men...
Det är ingen fara med mig.
Förr fick jag lätt klaustrofobi av dräkten...
...men jag börjar vänja mig. Vi ses i kapseln.
Vraket är 100 km ned och fortsätter sjunka.
Gravitationen drar ned det.
På deras nuvarande höjd är trycket 15000 GSC.
Det klarar vårt skrov gott och väl.
För ögonblicket, men i den takt det sjunker har vi max en timme.
- Ni verkar... illa till mods. - Jag noterar bara fakta.
Vi återvänder långt innan vi råkar i fara. Jag riskerar inte en kapsel.
Eller tre befäl.
Vi har hamnat i en ström av flytande helium.
- Vi gick fria. - Det var inte så illa.
- 100 m. - Är det en lucka om babord där?
Jag ser den.
50 m... 40.
- Vad är det? - Kollisionslarmet.
20 m... 10.
Inleder dockning.
Kväve/syre-atmosfär. Hög koldioxidnivå, men inget giftigt.
- Luften går att andas. - Du först.
- Vi bör kanske behålla hjälmarna på. - Hurså?
- Känner du inte stanken? - Nej, sabla förkylning.
Lyckost.
Kolla här, ni två: "Däck två, röd sektor."
- På vilket språk? - Klingonska.
Jag trodde att ni kände igen klingonska skepp?
Jag känner inte till alla skeppsklasser.
Då vet vi inte besättningens storlek?
- Tre biospår, ditåt. Alla svaga. - Hur svaga?
De lever. Vi bör ge oss av innan de vaknar.
Om de inte vaknar så krossas de snart.
- Borde vi inte hjälpa dem? - Klingoner vill inte ha hjälp.
Dör de på sin post når de paradiset. Räddar vi dem vanäras de.
Jag tänker inte bara låta dem dö, ärofylld död eller ej.
Beundransvärd men missriktad barmhärtighet.
Vaknar de och hittar oss här så dödar de oss.
- Hur många? - Tre på bryggan.
Men jag ser minst nio biospår till ombord.
- Du kan inte avgöra vad som hänt? - Här finns spår av ett nervgift.
Det tycks upplöst, vi påverkas inte.
Vänta.
- Hur länge håller kapselns skrov? - I den här takten...
Ungefär en halvtimme.
T'Pol, ni har... 20 minuter på er att försöka hjälpa dem.
Sen måste ni ut. Uppfattat?
20 minuter är för kort tid. Vi bör fara nu.
- Ni har en säkerhetsmarginal... - Kapten?
T'Pol till Enterprise.
- Jäkla störningar. - Vi har 20 minuter på oss.
Varför ta risker när de hellre dör?
- Nåt måste vi göra, starta en nödfyr? - De har ingen, de ber inte om hjälp.
Vi kan bära några till kapseln, rädda tre eller fyra.
Och om de vaknar på återresan?
- Vad var det? - Vår kapsel som gav sig av.
Försök nu.
Archer till T'Pol. Lägesrapport.
- De är tillbaka inom räckvidd. - Kapten!
Kapsel ett, svara!
De går mot öppen rymd.
Jag får in nånting!
Duj-to! Chak wa kah Deesh paklah!
- Det låter som klingonska. - Jag kopplar in UT:n.
Chak wa kah Deesh paklah! Kah Deesh paklah 'kiV Duj... svara!
Vi har angripits av okänt skepp: Enterprise NX-01.
Stridsskepp inom räckvidd, svara!
Följ efter kapseln.
Aktivera draggen.
Vi har kapseln.
Bryggan till vakthavande. En grupp till hangaren. Du har bryggan, Travis.
Klarade sig alla?
Archer till bryggan.
- Har du fortfarande vraket i sikte? - Ja.
Sänd koordinaterna till hangaren, jag tar hem gruppen.
Vraket har sjunkit ytterligare 2000 m, under vad kapseln tål.
Polarisera skrovet då. Vi går ned med Enterprise.
- Nån utväg måste ju finnas. - Kanske en nödkapsel?
Jag vet inte vad klingonska kapslar tål.
Klingoner använder inte nödkapslar.
Det anses fegt att överge skeppet.
- Vi borde kunna kontakta Enterprise. - De störs också ut av EM-vågor.
Kan vi överta rodret kan vi nå en mer stabil bana.
- Jag har aldrig flugit klingonskepp. - Vi har inget annat val.
Översätt instrumenten, sök "drift", "navigering".
Jag ska försöka.
Vi kan ju väcka nån och be om hjälp.
Kolat chak tabak. "Plasma-inneslutning", kanske...
- Är du säker? - Inneslutning.
Jag är säker.
Pu'DaH dak cha. Nånting de kallar "fotontorpeder".
"Fotontorpeder"? Det var nåt nytt...
Alltihop verkar vara vapensystem. Torpeder, taktiska sensorer...
Och den här?
Jag känner igen "tryck". Det här kan betyda vägg eller barriär.
- Eller skrov? - Kanske.
Vi tycks bara ha några timmar innan skrovet ger vika.
Då får vi skynda oss. Det här tycks vara rodret.
- Quee nagah, "impulsdrift". - Bra jobbat, Hoshi.
Trycket sjunker i... J'khat bah, fusionsgrenröret.
- Vad betyder det? - Som Tucker hade sagt: Vi är körda.
- Archer till bordningsgrupp. - Vi hör er, kapten.
- Hur går det? - Jodå. Skönt att höra er röst.
- Lägesrapport? - Deras motorer tycks vara ur funktion.
Oroa er inte, vi kommer och hämtar er.
- Hur långt är det kvar? - 10000 m.
Det är svårt att fixera på dem. För mycket störning.
- Funkar sonden fortfarande? - Knappt.
Ta hjälp av den för triangelmätning.
Sonden förlorad!
Externt tryck vid maximum!
Där gick räddningsaktionen på patrull...
Skrovet börjar ge vika.
Vi kommer tillbaka så snart vi kan. Håll ut, så länge.
Kapten, kontakten bryts! Kapten?
Släpp mig! Feglingar! Låt mig dö på fötter!
T'Pol hade rätt: Nervgift. Utan behandling dör hon om några dar.
- Kan du göra nåt? - Jag försöker.
T'Pol sa att de var medvetslösa, varför är hon så pigg?
Hon har varit nedkyld och jag gissar att hon tog skydd i en kylig miljö.
- Kylan fördröjde giftets effekter. - Jag måste få tala med er kapten!
Jag har läst att om de anar att en ledare är svag så dödar de honom.
Jag är kapten ombord.
Ni är en ny ras, men ni har gjort Klingon till er fiende.
Det tycks inte svårt att göra. Du strandsatte tre av mitt manskap.
- Du angrep mitt skepp, smittade oss! - Vi smittade ingen.
- Vi bordade er för att hjälpa er. - Lögnare.
Jag vet inte vad som hänt er, men vi hade inget med det att göra.
Ert skepp sjunker ned i atmosfären och gör vi inget krossas det!
Hellre det än att falla i era händer.
Jag har tre duktiga personer där, låt dem hjälpa er.
Visa dem hur motorerna startas så att de kan flyga ut.
- Till er planet för att stjäla teknik? - Nej.
När våra Rovfåglar kommer förintas ni.
Påminn mig att jag ska sluta försöka hjälpa folk.
Här är ritningen ur databasen. Ett spaningsskepp.
Hur länge klarar det sig?
Skrovet är dubbelt så tjockt som vårt och förstärkt.
Ett tufft litet skepp, men det kan inte tåla ett sånt tryck i evighet.
Kan vi inte förstärka kapseln med duratanium?
Det blir inte snyggt, men kan hålla länge nog.
Annars är enda chansen att de lyckas laga klingonskeppet och själva far ut.
Vår gäst i sjukhytten lär inte vara till nån hjälp.
Börja förstärka!
Håll ögonen öppna efter klingoner på väg hit.
Enda gången chefsingenjören behövs är när han inte är med.
Kom och se här.
... klass planet och vi förstörde deras skepp.
Men babords fusioninjektor skadades.
Vi gick ned i planetens yttre atmosfär för reparationer-
- ifall det finns andra xarantinskepp i området.
Min besättning har insjuknat, och jag kan inte avgöra orsaken.
Om vi dött i strid när de angrep vore vår ära tryggad-
- men att dö av nån sjukdom, att krossas till intet-
- på den här usla planeten...
Vi bör väl hitta babords fusioninjektor.
Jag såg nåt om den...
Här, däcket under oss i... reaktorgropen.
"Reaktorgrop"? Kan det vara Tekniken?
- Här? - Nej.
Där står det nåt om plasmainduktion.
Här är det! Babords fusioninjektor.
Jag gjorde nog fel med klingonskan.
När jag bad om hjälp kan jag ha verkat svag.
Har du friskat upp din klingonpsykologi?
Vi har stött på dem tre gånger, var gång har de velat döda oss.
- Vi kanske bör undvika dem? - Det kan bli svårt.
Och just nu behöver vi deras hjälp.
Kan vi få samband med T'Pols grupp kan klingonskan nog leda dem.
Men urgamla instinkter får henne att misstro mig.
Det är kanske dags att tänka som en klingon.
- Gick det bra? - Ja.
Jag blev visst lite yr. Det måste vara värmen.
Uttorkning, du behöver vatten.
Jag såg en kabyss på ritningen, jag försöker hitta nåt.
- Du bör inte gå ensam. - Var försiktiga.
Gagh är en klingonsk delikatess, fast bara när de lever.
- De ser ut som maskar. - De är maskar.
Targer. Klingoner föredrar nyslaktad föda.
- Mår du bra? - Jag skulle ju inte göra så här.
Du befinner dig i en farlig situation i okänd miljö. Din oro är förståelig.
- "För en människa?" - Du kan inte förneka din natur.
Det låter kanske underligt... men ibland avundas jag dig.
Jag vet, ännu en irriterande mänsklig känsla.
Ibland önskar jag att jag kunde ignorera dem.
Begrava dem som vulcaner gör.
- Ta min hand. - Ursäkta?
Min hand.
Blunda.
Föreställ dig själv på ett turbulent hav.
Du har förmågan att styra vågorna.
Vad du än försöker göra så funkar det inte.
Vågorna mattas av... havet lugnar sig.
Du styr det.
Det där var... otroligt.
När vi återvänt ska jag lära dig hur man gör det på egen hand.
Tack.
Löjtnant Reed, rapportera!
Trycket närmar sig kritisk nivå! Skeppet krossas när som helst!
Det kommer att funka.
Har du fel kan skeppet förstöras.
Trots Hoshis hjälp kan det ta timmar att hitta injektorn. Vi hinner inte!
- Vi försöker med vapnen. - Kan du ens logga på?
Är det nåt här jag borde kunna reda ut är det torpederna!
Jag skulle helst köra fler strukturtester innan du far.
- Q'apla. - Ursäkta?
Framgång. Jag följde ditt råd att tänka som en klingon.
Databasen har ca 900 sidor om dem.
- Lärde du dig nåt? - Ja, de ser alla som möjliga fiender.
- Det kan förklara vår gästs grinighet. - De har också en stark pliktkänsla.
Hek cho mruak ta. "Död framför vanära."
Kör klart diagnoserna.
- Ska studierna omsättas i praktik? - Nånting sånt.
Slappna av. Sliter ni i remmarna kan ni skada er.
Är det där giftet ni använde mot min besättning?
Dr Phlox har utvecklat ett motgift.
Är det så ni tänkt vinna min tillit?
Först förgifta mig, sen genomföra en mirakulös räddning?
- Har du nyligen druckit? - Vad?!
Ämnet som påverkade er intogs tydligen med alkohol.
Giftet var bundet till en molekyl som är unik för xarantinskt öl.
- Det var en räd. - Ja?
Jag inser att du inte vill tala om en misslyckad räd.
Xarantiner är ingen match! Vi anföll och tog byte.
Och i bytet ingick xarantinskt öl?
- Drack hela besättningen av det? - Det var allas seger.
Jag tar det som ett "ja". Det var ölet som förgiftade er, inte vi.
Tänk efter!
När började ni bli sjuka? Direkt efter räden?
- Sen ni firat er seger? - Det här är ett trick!
Jaså? Hur mår du? Bättre eller sämre sen du fick injektionen?
Vi kan tillverka mer åt hela din besättning, om det inte är för sent.
Tänk om det inte är ett trick, tänk om vi talar sanning?
Då låter du dina kamrater dö i vanära i stället för att rädda dem.
Kan du leva med det?
1000 m... 2000. 3000.
- Vi sjunker fortfarande! - Stötvågen nådde oss aldrig.
Nästa måste detoneras närmare.
Trycket är svårt nog, sprängs den för nära...
Men vi behöver en skjuts uppåt-
- och för det behövs en stor explosion nära oss.
Vicekaptens order. Ladda två den här gången.
- Sensorkänsligheten faller. - En snygg plan!
Famla i mörkret efter mitt skepp?
Det var så vi hittade det förut.
- Vad var det? - Vapeneld.
- Var? - Bäring 297,26. Ned två km.
- Funkade det? - Vi steg, men bara 200 m.
- En sektion gav efter! - Skeppet faller sönder!
- Hur många torpeder har vi? Ta två. - Det räcker inte, vi har redan prövat.
Hon har rätt. Säker höjd nås inte med några hundra meter per hopp.
Ju mer vi grälar, desto mer höjd tappar vi!
Avfyra allihop! Varför inte detonera allihop samtidigt?
Vi når kanske högt nog, men inte vid liv.
- Jag är villig att chansa. - Vi utlöser dem på 800 m.
Jag tänkte snarare 500.
Jag kom inte ända hit för att krossas i nån namnlös gasjättes atmosfär!
- Laddar lucka ett till sex. - Håll i er.
Torpeder laddade.
- Vad var det? - Ännu en explosion.
Här kommer en stötvåg!
- T'Pol. - Vad har ni skjutit på?
Stötvågorna hjälpte oss att stiga. Vi sjunker om vi inte kommer på nåt.
Jag har med mig en som kan hjälpa er. Jag dockar nu.
Ni har väl träffat skeppsofficer Bu'kah förut?
- Motorstatus? - De hann reparera det mesta.
Babords fusioninjektor är dock skadad.
Jag tar hand om mitt skepp.
Jag tog dig inte hit för att dö.
Min besättning riskerade livet för att rädda skeppet. Vi avslutar arbetet.
Två skepp närmar sig i hög warphastighet. Klingonska, tror jag.
- Hur snart når de hit? - Om 16 minuter.
- Vi anropas. Det är kaptenen. - På skärm.
Klingonska skeppet Somraw anropar Enterprise.
Begär tillstånd att överföra fyra passagerare.
Ja, varför inte?
- Jag höll stolen varm åt dig. - Tack.
Gör klart för att lämna omlopp. Nu får det vara nog med det här stället.
Det är raptorn. De anropar oss.
- Ringer de för att tacka? - Knappast. På skärmen.
- Hur kan jag hjälpa er? - Överlämna ert skepp.
Er tekniker glömde kanske att nämna att vi just räddat er?
- Ni smög ombord utan tillstånd. - Antingen det eller se på när ni dog.
- Störsändare! - De aktiverar vapensystem.
Ni klarar inte ens tio sekunders strid.
Flera skrovläckor, sköldarna nere och vad jag vet inga torpeder.
I dina kläder skulle jag ta min ära och fara hem.
Avfyra ett skott så skjuter jag er i sank och lämnar er där vi fann er.
De ger sig av.
Ta oss härifrån innan deras vänner dyker upp.
- Kan nån svara? - Du sitter närmare.
- T'Pol. - Dr Phlox här.
Ni är mikrob- och parasitfria. Ni kan lämna dekontamineringen.
- Är ni säker? - Tänk om vi fått nåt ni inte kan se?
Det är jag ganska säker på att ni inte har, jag har kört alla tester.
Ni bör nog köra dem igen. Jag börjar känna av en lätt... huvudvärk.
Självklart, jag vill ju inte missa nåt.
Tack, doktor.
Vi borde få minst en halvtimme till.
Jag skulle kunna stanna här hela dan.
Jag var på spa en gång. I Mexiko.
Det skönaste jag nånsin upplevt, men ingenting jämfört med det här.
Det är sannerligen skönt att vara ren igen.
Det är... trevligt.
- Känner ni lukten? - Jag känner ingen lukt alls.
Precis.